Přednáška ze systematické filozofie – kosmologie

Petr Dvořák
Zimní semestr 2000 

Pojetí a cíl výuky

Studenti se seznámí se základy kosmologie. Kosmologií se rozumí jednak tradiční aristotelská kosmologie - přírodní filozofie, tj. problematika změny a její analýzy, jednak soudobá fyzikální disciplína. Ve vztahu k soudobým kosmologickým teoriím půjde především o postižení filozofických aspektů a důsledků těchto teorií, nikoliv o jejich fyzikální jádro. 
    Přednášky vychází z následujícího obecného pojetí: tradiční křesťanská filozofie, tj. především aristotelská scholastika (tomismus, scotismus) je v řešení jednotlivých problémů srovnávána se soudobými směry (zejm. analytickou filozofií), plodně s nimi konfrontována, obohacována a rozvíjena. Snahou je, aby si student osvojil tradiční naukové jádro a v duchu encykliky Fides et ratio (1998) se naučil kriticky hodnotit a rozlišovat a ze soudobých směrů přebírat vše to, co je pravdivé, inspirující a dobré.    

Náplň výuky

První část přednášek představí základy aristotelské přírodní filozofie a scholastické dědictví v tomto oboru, tzn. hylemorfismus, ontologickou bázi změny a druhy změn, základní ontologické kategorie (substance, akcident), pojetí kauzality. Následuje pojednání  o metodologii a vývoji přírodních věd, zejména fyziky, a o delimitaci hranic mezi přírodní vědou a filozofií. Přednášky pokračují uvedením do některých aspektů  soudobé relativistické kosmologie, problémů času a prostoru, problematiky přírodních zákonů, antropického principu, interpretace kvantové fyziky, teorie chaosu aj.

Doporučená literatura

ANSCOMBE G., GEACH P. Three Philosophers, Oxford: Oxford  University Press, 1961. 
ARISTOTELES, Fyzika, Praha: Rezek, 1996.
ARISTOTELES, O nebi. O vzniku a zániku. Bratislava: Pravda, 1985.
BARROW J. Původ vesmíru. Bratislava, Archa 1996.
BARROW J. Teorie všeho. Praha: Mladá Fronta, 1996.
BOGLIOLO, A. Kozmológia. Řím: Slovenský ústav sv. Cyrila a Metoda, 1981.
GRANT E. The Foundations of Modern Science in the Middle Ages. Cambridge: Cambridge Univ. Press, 1996.
GRYGAR J. Vesmír jaký je. Praha: Mladá Fronta, 1997.
HARE, R. M. - BARNES, J. - CHADWICK, H. Zakladatelé myšlení. Platón, Aristoteles, Augustinus. Praha: Svoboda, 1994.
HAWKING S. Stručná historie času. Praha: Mladá Fronta, 1991.
PEARCYOVÁ N., THAXTON C. Duše vědy. Praha: Návrat domů, 1997. 
PENROSE R. Makrosvět, mikrosvět a lidská mysl. Praha: Mladá Fronta, 1999. 
PRIGOGINE I. Čas k stávání (K historii času). Praha: KLP, 1997.
SOKOL J. Rytmus a čas. Praha: Oikúmené, 1996.
SOUSEDÍK S. Jsoucno a bytí. Úvod do četby sv. Tomáše Akvinského. Praha: ČKA, 1992.
STARÍČEK, I. Kozmológia včera a dnes. Bratislava: LÚČ, 1995.
VOJTEK, F. Kosmologie. Olomouc: skripta CMBF, 1991 (?)
WEINBERG S. Snění o finální teorii. Praha: Hynek, 1996.

Osnova 

Přednáška 1 - 4
Vymezení pojmu kosmologie, Aristotelská kosmologie (přírodní filozofie) a kosmologie coby soudobá fyzikální disciplína

Historická část

analýza změny
kosmologické teorie předsokratiků, Platón
Aristotelská kosmologie – 
                                akt a potence
                                substanciální pojetí skutečnosti (substance – akcident)
                                mechanicismus vs. hylemorfismus
                                 nauka o příčinách změny
                                 základní prvky a teorie přirozených pohybů
                                 teleologický model skutečnosti
Středověké základy moderní vědy -  
                                  s jakým modelem kosmu pracoval Tomáš?
                                  překonání Aristotela v pozdním středověku, teorie impetu aj.

Přednáška 5 - 7

Metodologická část, filozofie vědy

Aristotelská metodologie vědy vs. soudobá metodologie vědy
                                  pojmy indukce, dedukce, a priori, aposteriori
                                  teorie důkazu, definice (reálná, nominální)
                                  predikabilia a esence,  esencialismus
                                  empirismus, kritika substance
                                  modalita, otázka původu (jazyk vs. realita)
                                            nutnost a povaha přírodních zákonů 
                                                (a) kritika kauzality (Hume)
                                                 
                                                (b) problém indukce (Hume)
                                                 novopozitivistické kritérium smysluplnosti, verifikace     
                                                 postup přírodovědného poznání (Popper), falzifikovatelnost
                                                     hypotéza, teorie, predikce, explanační síla, ekonomie –                        
                                                        Occamova břitva, 
                                                     predikovatelnost, náhoda, chaos, idealizace, model, analogie                                                                 
                                            logická vs. fyzikální nutnost
                                            teorie možných světů
                                            rozdělení věd, rozdílná metodologie, vědy formální
                                               formální systém, axiom, teorem, metateoret. vlastnosti, Godel 
                                            symetrie přír. zákonů

Přednáška 8 - 14

Soudobá kosmologie

Filozofický problém času
Koncept evoluce
Prostor
          absolutní vs. relativní pojetí
          neeukleidovské geometrie
          teorie relativity
          vztah matematiky a fyziky
             filozofie matematiky
          relativistická kosmologie
          modely vesmíru
          síly a částice
             hledání jednotné teorie
          role pozorovatele v systému
          problém interpretace kvantové fyziky
          antropický princip                                      

Zkušební otázky se kryjí s výše uvedenými hesly v osnově